![](https://baoot.org/wp-content/uploads/2023/07/Logo_O3_3.png)
Литература
ВИДЕО КОЛЕКЦИЯ:
Полезни видеоклипове:
Кратко образователно видео на български език, разказващо за иновативния метод за лечение на дискови хернии с озонотерапия.
Кратко образователно видео на български език, обясняващо какво е Озан и как може да се използва за лечение на различни здравословни състояния.
![](https://baoot.org/wp-content/uploads/2023/08/Bubbles.png)
Съдържание
КАКВО Е ОЗОНОТЕРАПИЯТА?
Какво е Озонът?
Озон (/ˈoʊzoʊn/от гръцки) (или триоксиген) е неорганична молекула с химическа формула O3. Това е бледосин газ с характерна остра миризма. Озонът е мощен окислител и има много индустриални и приложения в бита, свързани с окислението (включително и в медицината).
Какво представлява Озонотерапията?
Озонотерапията е допълващо лечение в медицината на различни болестни процеси чрез използване на утвърдени системни, перорални и локални методи на прилагане на озон в съответни лечебни режими, дози и концентрации, произвеждан от специално разработен медицински озонов генератор под формата на кислородно-озонова смес с вариращи съотношения от 99,95-95% кислород към 0,05-5% озон и базирайки се на мощните окислителни свойства на озона и способността му да предизвиква контролиран оксидативен стрес в жив организъм.
История
През 1785 г. холандският химик Martinus van Marum провежда експерименти, включващи електрически искри на водна повърхност, когато установява необичайна миризма, която той отдава на електрическите реакции, без да осъзнава, че всъщност е създал озон.
Половин век по-късно Christian Friedrich Schönbein установява същата остра миризма, която често се получава след гръмотевична буря. През 1840 г. той успява да изолира газообразно химическо вещество и го нарича „озон“, от гръцката дума ozein (ὄζειν), означаваща “миришещ“.
Поради тази причина откриването на озона често се приписва на Schönbein. Той намира и сходство между мириса на озон и тази на фосфор и през 1844 г. доказва, че продуктът от реакцията на белия фосфор с въздуха е идентичен.
След 1840 г. са проведени много проучвания върху дезинфектиращите свойства на озона, но едва около 20 години по-късно новоокритото вещество е било разпознато като триатомна алотропна форма на кислорода. През 1856 г. Thomas Andrews доказва, че озонът се образува единствено от кислород, а през 1863 г. Soret описва връзка между кислорода и озона, установявайки, че три обемни единици кислород водят до образуването на две обемни единици озон.
Първият генератор на озон е произведен в Берлин от немския изобретател Ernst Werner von Siemens, който е и автор на книга за озона и водата, довело до поредица от пилотни проекти, по време на които били изследвани дезинфектиращите свойства на озона. През 1857 г. Werner von Siemens конструира първата усъвършенствана магнитно-индукционна тръба, с която Kleinmann провежда първите опити за унищожаване на микроорганизми с озон и също така извършва първите озонови инсуфлации при животни и хора.
Формулата на озона, O3, е определена едва през 1865 г. от Jacques-Louis Soret и потвърдена по-късно от Schönbein през 1867 г.
През 1896 г. Nikola Tesla патентова първия озонов генератор с коронен заряд посредством електрически заредени метални пластини в контакт с околния въздух, а през 1900 г. основава компанията „Tesla Ozone Co.“, производител на генератори за медицински цели.
Навлизането на озона по-масово в клиничната практика се счита, че идва от Германия. През Първата световна война 1914-1918 немски лекари забелязали, че раните на войниците в една полева болница, която се намирала близо до електроцентрала заздравявали по-бързо. Оказало се, че ефектът се дължи на голямото количество озон във въздуха. Д-р Anton Wolff още през 1915 започва масово приложение на озона като антисептично средство. Немските лекари обработвали с озон трудно зарастващи и декубитални рани, гангрени, тежки изгаряния и за кръвоспиране при рани. През това време активно творят, работят и издават ценни ръководства по озонолечение австралийския хирург Erwin Payr (1871-1946) и швейцарския дентален хирург E.A. Fisch 1899-1966), последния от които пише дисертация 1950 върху озона в медицината и сътворява генератора CYTOZON, залегнал до ден днешен в апаратурата за озонотерапия в стоматологията. Научни проучвания в денталната медицина след E.A. Fisch се появяват едва през 80-те години благодарение на разработките на H. Kirschner и A. Filippi.
1936 френския лекар P. Aubourg въвежда метода ректална инсуфлация на озон при лечение на фистули и хроничен колит с добър успех и по-късно за системно приложение и така отваря път за използването на озонотерапията и в педиатрията. По-късно, след втората половина на двайсети век излизат наръчниците на хирурга Hans-Georg Knoch по проктология и ректална инсуфлация, които доразработват подробно този метод.
По време на Втората световна война 1939-1945г. активно продължава изучаването на лечебното действие на озона в Германия, където успешно се използва за местно лечение на рани, изгаряния, след оперативни интервенции и ампутации, други тежки травми, получени на фронта.
След войната, обаче, практически за двадесет - тридесет години изследванията са прекратени, вследствие на появата на антибиотиците, отсъствието на надеждни компактни озоногенератори и издръжливи на озон материали. Едва през 70-те години на миналия век отново специалистите си припомнят за лечебните свойства на озона и го включват в програми за международни научни изследвания.
Hans Wolff (1927-1980), Joachim Hänsler (1908-1981) и Siegfried Rilling учредяват през 1972 Германско медицинско дружество на озонотерапевтите. Цялата лекарска и изследователска работа на Ханс Волф е посветена на озона и чрез множеството си публикации и практика той има огромен дял в разпространението на озонотерапията по целия свят. През ноември 1973 е основан Международният институт за изучаване на озона като обществено-научна и просветителска организация.
На Hans Wolff 1968 се приписва и въвеждането в практиката на метода голяма автохемотерапия (MAH), съвместно с Joachim Hänsler и неговата фирма тогава за производство на медицински озонови генератори с точно дозиране през 60-70 години на XX век.
Разработването и разпространяването на метода газификация в сак дължим на H. Werkmeister и O. Rokitansky през втората половина на изминалия век.
През Италия лекаря ортопед Cesare Verga разработва през 80те години на миналия век методът дисколиза за интрадискално лечение на хернии с озон и локалното приложение на озон паравертабрално по метода дискосан при гръбначните дегенеративни и възпалителни заболявания. Негов ученик- италиански физиолог от Сиена проф. Velio Bocci (1928 - 2019) поема по-късно развитието на озонотерапията в Италия под егидата на националната асоциация на италианските озонотерапевти, разработвайки ключови ръководства и учебници по практика и теория на озонолечението, залегнали в съвременните разбирания за приложение и механизми на действие на озона.
Сериозен тласък за развитието на озонотерапията, така както я познаваме днес, е даден от озонотерапевтичната школа на Русия. На нея се дължи и натрупаната голяма база данни от научни проучвания в областта, вкл. и навлизането и доказването на ползите от употребата на озонирания физиологичен разтвор венозно в практиката. Държавният медицински институт на Нижни Новгород през 1977 разработва под ръководството на академик кардиохирург от Руската Академия на Медицинските Науки (РАМН)- Борис Ал. Королев (1909-2010): озониран физиологичен разтвор като системен метод на приложение. Последвалите обширни проучвания и специално публикуваните трудове на проф. Станислав Дм. Разумовский (1974 – „Озон и реакциите му с органичните съединения“) са тласък за натрупване на съвременни научни данни за всички познати механизми на озонотерапията. През април 1979, за първи път в света се прилага озониран кардиоплегичен разтвор в коронарния кръвоток на болен при операция на вроден порок на сърцето в Русия. 1986г. е проведено от същия институт и първото екстракорпорално озониране на кръв по време на кардиооперация за протезиране на митрална клапа. Разработени са и приложени в практиката от руската школа още множество авангардни методи на озонотерапия, които се изучават и използват в целия свят, за които не малка роля изиграват руски изследователи като Клавдия Н. Конторщикова, Геннадий А. Бояринов и Сергей П. Перетягин Последният е и настоящ председател на Руската озонова асоциация и член на международния научен отдел ISCO3 на IMEOF.
Не малка е и заслугата за натрупване на научна база данни и практически ръководства на кубинската медицинска школа, особено след учредяването в Куба през 1994 на Национален Център за научни изследвания в областта на озонотерапията. Биохимичните проучвания на механизмите на озонотерапията са отчасти и заслуга на дългогодишната работа на въпросния кубински институт и негови учени като Silvia Menendez Cepero и Olga Sonia Leon Fernandez особено се открояват сред тях.
През 1979г. е учредена и Международната медицинска асоциация на озонотерапевтите.
Сформирана април 2005 в Ню Делхи, Индия и активно действаща по инициатива на италианската озонотерапевтична школа с главна квартира в Бреша, Италия е и Световна Федерация по кислородо–озонотерапия (WFOOT). Председателското място в WFOOT беше предадено от досега заемащия го румънски ортопед Stefan Tiron на Бразилия в лицето на проф. Antonio Teixeira (президент на ABOZ- Бразилската Асоциация по Озонотерапия) на провелия се 7-ми световен конгрес на организацията в Букурещ, Румъния, 5-7 май. 2022.
2009г. е основана в Понтеведра, Испания Международна Федерация по Медицински Озон (IMEOF) със седалище в Мадрид с инициативата и под егидата на испанската медицинска школа по озон (AEPROMO). Днес тя работи активно под ръководството на Adriana Schwartz и Frank Shallenberger и събира всички научни статии и резултати от проучвания в областта на озонотерапията. В нейните международни конгреси участват лекари от различни специалности от страните на Европейския съюз, САЩ, Канада, Русия, Бразилия, Куба, Япония, Китай, Израел, ЮАР и други.
Основният международен медицински документ и първи интернационален консенсус в работата с озон като методи и начини на приложение, показания, лечебни схеми, дози и концентрации е Мадридската Декларация по Озонотерапия. Тя е издадена юни 2010 от научен съвет на IMEOF, известен като ISCO 3 - International Scientific Committee of Ozonetherapy и със съдействието на Кралската Испанска Академия по Медицина. Понастоящем, Мадридската Декларация по Озонотерапия има две ревизирани и допълнени издания (2ро издание юни 2015 и 3то издание май 2020) и се явява основен препоръчителен и консенсусен документ на световно признато ниво. Зад този успешен проект стоят усилията на испанската асоциация на озонотерапевтите (AEPROMO) под ръководството и със специалното съдействие на испански лекар акушеро-гинеколог Adriana Schwartz и голям международен екип, сред които и заслугата на имена като Velio Bocci, настоящия президент на ISCO 3 – Gregorio Martinez Sanchez, Nabil Mawsouf и много други.
До момента, в над 50 страни по света има действащи озонови практики в областта на медицината, козметиката, стоматологията и ветеринарната медицина. На разположение на озонотерапевтите вече е функционираща международна библиотека по озонотерапия с огромен брой публикувани научни материали, ръководства, резултати от проучвания и статии, вече надвишаващи 3300 документи към май 2020.
Как произвеждаме озон?
Озонът се произвежда от медицински /чист/ кислород в специален апарат под въздействието на изключително висок заряд електрическа енергия.
Медицински генератор на озон е специално устройство с техническа възможност да произвежда кислородно-озонова смес в подходящи съотношения, концентрации, дебит и обем, базирано на преминаването на кислород под налягане от контейнер през електрическа дъга с високо напрежение в изолирана тръба.
Озонотерапевтите са дипломирани лекари, допълнително квалифицирани и сертифицирани за работа с озон в медицината, които с помощта на съответната апаратура и обучение извършват озонотерапия в областите и специалностите, в които са единствено компетентни.
Ефекти на озона върху човешкото тяло:
- Антивирусно, антибактериално и фунгицидно действие /убива различни видове вируси, бактерии и гъбички и предотвратява повторното им появяване/
- Активира антиоксидантните защитни системи на организма, способства неутрализирането на свободните радикали.
- Имуномодулиращ ефект – в зависимост от дозата може да действа стимулиращо или потискащо имунитета, поради което може да се прилага както при вторични имунодефицитни състояния /след продължително боледуване/, така и при автоимунни заболявания.
- Директен ефект върху дихателната и сърдечно-съдовата система: подобрява микроциркулацията, намалява периферното съдово съпротивление, повишава еластичността на мембраните на еритроцитите и като краен резултат намалява кислородния глад в клетките – поради това с озон се повлияват хипертоничната болест и исхемичната болест на сърцето.
- Увеличава количеството на доставяния кислород до тъканите и по този начин води до по-доброто му усвояване.
- Озонотерапията влияе върху липидния метаболизъм. Озонът окислява мастните киселини, което води до намаляване на холестерола, общите липиди и триглицериди в кръвта - създават се благоприятни условия за защита на съдовете от атеросклероза.
- Озонът има мощен аналгетичен и противовъзпалителен ефект, които се потенцират взаимно.
- Детоксикиращо действие: за профилактика и лечение на заболявания, причинени от метаболитни нарушения – затлъстяване, диабет /доказано понижава кръвната захар/, подобрява функцията на черния дроб.
- Намалява нивото на пикочната киселина /която е причина за подагра/
Методи за озонотерапия:
- Интравенозно, мускулно, подкожно, вътреставно, инжекции в болезнени зони, инжекции в биологично активни точки
- В специални сакове/торбички/ за въздействие върху кожата (при диабетно стъпало, трудно зарастващи рани, кожни заболявания); изплакване или дрениране с озонирани разтвори на кожата и лигавицата
- Масаж с озонирано масло, ректални и вагинални инсуфлации
Показания за озонотерапия
- Различни видове артрози (гонартроза, коксартроза, спондилартроза)
- Заболявания на периферна нервна система (дискова херния, дискогенен радикулит, плексити, неврити, полиневрити, диабетни, токсични и алкохолни полиневропатии)
- Заболявания, причинени от остри или хронични нарушения на мозъчното кръвообръщение (последици от исхемичен инсулт, хронична вертебробазиларна недостатъчност, невровегетативна дистония)
- Мигрена, невроза, неврастенни оплаквания, включително причинени от работа с компютър и екранно лъчение
- Различни чернодробни увреждания, причинени от алкохол или вируси
- Забавен процес на възстановяване след тежко боледуване
- Обща умора и отпадналост
- Подагра, захарен диабет, хипертонична болест, исхемична болест на сърцето
- Кожни заболявания /акне, розацеа, екзема, епидермофития/
- Трудно зарастващи рани
- Наднормено тегло, целулит
Противопоказания:
- Хипертиреоидизъм
- Панкреатит
- Състояние след инфаркт на миокарда
- Състояние след хеморагичен инсулт
- Остра алкохолна интоксикация
- Нарушения в кръвосъсирването
- Eпилепсия
„Преди всичко, не вреди“
Трябва да се отбележи, че проведените досега предклинични, генотоксични, токсикологични и клинични проучвания в различни части на света потвърждават безопасното и ефективно приложение на методите за лечение с озон и утвърждават подходящ терапевтичен диапазон на дози и концентрации за използването му в клиничната практика.
„Започни с малко, увеличавай бавно!“
„Започнете с ниски дози, увеличавайте ги бавно!“
Лечението с озон се основава на принципа за предизвикване на контролиран и преходен минимален оксидативен стрес, който да отключи мощни антиоксидантни и редокс-защитни механизми плюс всички други ефекти от действието, без да уврежда тъканите.
ЕФЕКТИ ОТ ОЗОНОТЕРАПИЯТА
Аналгетично действие на ОЗОНА:
Озонът е доказал своето мощно обезболяващо действие, особено при наличие на тежки възпалителни процеси. Този ефект се дължи преди всичко на постепенното окисляване на веществата медиатори, предаващи информация на мозъка, които се образуват в огнището на възпаление и болка.
При синдрома на хронична болка основна роля играе балансът между оксидативния стрес и производството на антиоксиданти, а както вече казахме, ОЗОНЪТ работи активно за балансиране на оксидативно-редуктазната система. Това е и причината за аналгетичния ефект от прилагането му.
Детоксикиращи ефекти на ОЗОНА:
1. Профилактика и лечение на заболявания, причинени от нарушения в МЕТАБОЛИЗМА.
В основата на заболяванията, причинени от нарушение на "обмяната", са:
- Затлъстяване (повишено наднормено тегло)
- Намален толеранс на тъканите към инсулин и захарна болест
Някои автори дори свързват заболявания като артериална хипертония, диабет тип 2 и исхемична болест на сърцето именно с тези метаболитни нарушения.
Превантивни процедури по ОЗОНОТЕРАПИЯ, провеждани в санаториални условия (включващо: вливане на озониран физиологичен разтвор /ОФР310-15 процедури; пиене на озонирана вода 100 мл – 21 дни и ректална инсуфлация 3 до 5 процедури седмично в рамките на 21 дни) показват:
- Намаляване на теглото на пациентите
- Подобряване на липидния обмен
- Намаляване на горна и долна граница (систолно/диастолно) на артериалното кръвно налягане
- Значително намаляване на кръвната захар
- Понижаване нивото на холестерола
- Понижаване на триглицеридите
- Подобряване кинетиката на миокарда
- Подобряване сърдечната помпена функция
- Повишаване нивото на липопротеините с висока плътност
Всичко това показва, че ОЗОНОТЕРАПИЯТА има определено положително въздействие върху патомеханизмите на заболявания като артериална хипертония; захарен диабет, исхемична болест на сърцето и др.
2. Слединфарктни състояния
След приложение на озон (лечебен курс 10/15 процедури венозна инфузия на озониран физиологичен разтвор /ОФР3/ – 200 ml 2,0/2,4 mg/l) бяха докладвани следните резултати:
- Подобряване на електрофизиологичните показатели на сърцето
- Намаляване честотата на исхемични атаки (в резултат на подобрено кръвоснабдяване на сърдечния мускул)
- Подобряване на коронарния кръвен поток
- Подобряване на микроциркулацията
- Подобряване на метаболитните процеси на клетъчно ниво
- Подобряване на коагулационните фактори с тенденция към хипокоагулация
- Подобряване процесите на липиден обмен
- Повишаване на АНТИОКСИДАНТНАТА АКТИВНОСТ НА КРЪВНАТА ПЛАЗМА
- Повишаване физическата издръжливост на пациента
- Намаляване степента на стенокардията и на сърдечната недостатъчност
- Озонотерапията предразполага към намаляване дозите на лекарствата с до 30%
3. Артериална хипертония
След прилагане на ОЗОН (курс на лечение 10/15 процедури ОФР3– 200 ml 2,0/2,4 mg/l) бяха оповестени следните резултати:
- Намаляване на АН (артериално кръвно налягане) с 4,4 mmHg след всяка инфузия или за курса на лечение с 22 до 30 mmHg систолно и 10/18 mmHg диастолно
- Покачване O2 сатурация на 90 до 96%
- Забавяне на сърдечната честота с 8 до 10 удара в минута
4. Хронична мозъчно- съдова недостатъчност
След прилагане на озон (курс на лечение 10/15 процедури ОФР3-200ml 2.0/3.0 mg/l и въвеждане паравертебрално в шийно-торакалната област на O2/O3 смес с концентрация 2-5mg/l на 2ml 10/15 процедури) са отчетени следните резултати:
- Повишаване на вестибуларната устойчивост
- Намаляване на световъртежа
- Подобряване на съня
- Стабилизиране на стойката и походката
- Намаляване симптомите на депресия. Подобряване на самочувствието
- Повишаване на активността. Подобряване на настроението
- Регистрирането на резултатите се извършва както субективно от пациентите, така и обективно чрез инструментални методи (Доплер; ЕЕГ; Електронистагмография и др.)
5. Хронична обструктивна белодробна болест
След прилагане на озон (курс на лечение 10/15 процедури ОФР3-200 ml 1,0/3,0 mg/l) бяха постигнати следните резултати:
- Успокояване на кашлицата
- Подобряване на дишането
- Редуциране на храчките
- Подтискане на възпалителните процеси
- Понижаване на С-реактивния протеин
- Намаляване на оксидативния стрес
- Активиране на антиоксидантната защитна система
- Подобряване реологията на кръвта
- Подобряване на имунитета
- Увеличение на FVC (форсиран витален капацитет) над 30%
- Намаляване на надкамерните екстрасистоли с 40%
- Забавяне на сърдечния ритъм със същия процент
- Покачване капацитета на ходене с 6 минути.
Регистрирането на резултатите се извършва както субективно от пациентите, така и обективно чрез инструментални методи (Доплер; ЕЕГ; Холтер ЕКГ; Спирометрия; Физически стрес тестове; Имунен статус; Реология на кръвта; Пълна кръвна картина). В резултат на постигнатите резултати от озонотерапията се е наложила корекция на медикаментите, поддържащи терапията до 72%. По-добри резултати са постигнати при болните, които са били подложени на терапия в обострена фаза на заболяването. Периодите на ремисия, при които не са регистрирани рецидиви продължават 5 до 7 месеца.
6. ИШИАС и ОСТЕОХОНДРОЗА
Тук озонотерапията успешно се съчетава с акупунктура. Лечението се извършва чрез локално въвеждане в БАТ (биологично активни точки), разположени паравертебрално в цервикалната област (при цервикална остеохондроза) или в областта на лумбалните и сакралните прешлени (при синдрома на cauda equina) на 2-3 cm от гръбначния стълб, в 4 до 6 точки с обем от 1 до 10 мл. O2 /O3 смес с концентрация 5000mcg/l. Провежда се курс от 10 процедури. Успешна е комбинацията между фото и квантова терапия, физио процедури, масаж. Важно е да се знае, че озонотерапията трябва да предхожда всички останали терапии с изключение деблокирането на прешлените!
Резултати от проведената терапия:
- В 21% от случаите изчезват оплакванията след терапията (0%)
- В 43% от случаите пациентите се чувствуват много добре (33%)
- В 30 % от случаите пациентите се чувствуват добре ( 38.3%)
- В 5% от случаите пациентите се чувствуват задоволително (26.7%)
- В 0% от случаите не е наблюдавано подобрение (1.6%)
В скоби са резултатите от контролната група, в която е прилагано традиционно медикаментозно лечение. Ако обобщим първите два резултата за двете групи ще видим, че са 64% срещу 33% или ОЗОНОТЕРАПИЯТА спомага за повишаване на добрите клинични резултати!
7. ОЗОНОТЕРАПИЯ и корекция на козметични дефекти.
Лечението на тежки форми на акне и розацея е сериозно предизвикателство. В случая е използвана мезо-озонотерапия със смес O2 /O3 с концентрация 4000 μg/l и количество до 15 ml на процедура, проведени са общо 10 процедури през ден. Аплицирането е около засегнатите участъци.
Резултати от проведени процедури при 53 пациенти:
- При 60% от пациентите е регистрирано значително подобрение
- При 36% от пациентите задоволително подобрение
- При 4% не е регистрирана промяна.
ПРИЛОЖЕНИЯ НА ОЗОНОТЕРАПИЯТА
ОЗОНОТЕРАПИЯТА се заражда в Германия, след години на използване на озон за медицински цели, тя се пренася в Италия, където получава широко разпространение, след като потвърждава високата си ефективност при патологията на дисковата херния (Чезаре Верга /Cesare Verga).
Няма да сгрешим, ако кажем, че озонотерапията днес е най-безболезнената и в същото време най-ефикасната терапия за дискови хернии (поясни, шийни, гръдни).
Специализираните медицински информационни източници не отдават на озонотерапията дължимата значимост. И все пак ползата от нея е огромна. Доказват го безбройните пациенти, които предават "от уста на уста" фактите за нейната ефективност при различни заболявания.
Немските озонотерапевти често дават превес на дезинфектиращото и реологично активно действие на озона за раните и кръвообръщението, докато италианската школа въвежда и набляга на използването му при дисковите хернии.
Приложения
Озонотерапията се отличава с лекота на прилагане, добра поносимост от пациентите, пълно отсъствие на сериозни странични ефекти и висока медико-социална и икономическа ефективност. Тя има широк диапазон на действие: бактерицидно, вирусоцидно, фунгицидно, имуномодулиращо, антитоксично и дезинтоксикиращо, а използването й съкращава сроковете на лечение и честотата на смъртност и инвалидизация.
- Различни видове артрози (гонартроза, коксартроза, спондилартроза)
- Заболявания на периферна нервна система (дискова херния, дискогенен радикулит, плексити, неврити, полиневрити, диабетни, токсични и алкохолни полиневропатии)
- Заболявания, причинени от остри или хронични нарушения на мозъчното кръвообръщение (последици от исхемичен инсулт, хронична вертебробазиларна недостатъчност, невровегетативна дистония)
- Мигрена, невроза, неврастенни оплаквания, включително причинени от работа с компютър и екранно лъчение
- Различни чернодробни увреждания, причинени от алкохол или вируси
- Забавен процес на възстановяване след тежко боледуване
- Обща умора и отпадналост
- Подагра, захарен диабет, хипертонична болест, исхемична болест на сърцето
- Кожни заболявания /акне, розацеа, екзема, епидермофития/
- Трудно зарастващи рани
- Наднормено тегло, целулит
Болестни състояния, при които се посочва като метод на лечение:
- ортопедия, ревматология и травматология:
артрози и артрити, включително ревматоидни и псориатични артрити,тендинити, синдром на карпалния тунел, цервикални и лумбални дископатии, цервикална брахиалгия и др. - смущения в циркулацията:
артериална, венозна и лимфна: периферни васкулопатии от венозен и артериален характер (флебит, периферна венозна недостатъчност, диабетна микроангиопатия, периферни язви от васкуларен и дисметаболитен характер, лимфедем) - неврологични смущения:
от нарушения на паметта до церебрална исхемия, множествена склероза, енцефалити от различен характер (тензионни и васкуларни) - болести на третата възраст със спад на физическия и умствен тонус:
болест на Алцхаймер, болест на Паркинсон, отосклероза, ретинопатии - гастроинтестинален тракт:
гастрит, дуоденит, колит (синдром на раздразнено дебело черво, улцерозен колит), хепатит - пикочо-полова система:
цистит,вагинит - кожни болести:
херпес симплекс и зостер, остри и хронични екземи, контактни дерматити, акне, псориазис, микоза - имунодефицитни състояния и автоимунни заболявания
ОЗОНОТЕРАПИЯ ПРИ ДИСКОВА ХЕРНИЯ
Ако се погледне структурата на интервертебралния диск се вижда, че е изграден от външен фиброзен пръстен, обкръжаващ пулпозно ядро в центъра на диска.
Този строеж наподобява диня с твърда кора отвън и мека сърцевина отвътре. Дисковите хернии възникват в резултат на травма, която разкъсва част от този фиброзен пръстен, най-често в поясно-кръстцовата и шийната област на гръбначния стълб. В повечето случаи разкъсванията са резултат от неправилно вдигане на тежести, внезапно усукване на тялото при резки движения, травматични инциденти, а понякога болката се появява без ясна провокираща причина. Това води до протрузия (издуване навън) на вътрешния слой, който избутва фиброзния пръстен, притискайки коренчето на излизащия от тази зона нерв и в резултат на това се получават болка по протежение на нерва, изтръпване и др. неврологични симптоми.
Механизмите на действие при херниите могат да бъдат разделени на три:
- Озоно-кислородната смес има специфичен ефект върху протрузията, действайки на микроскопично ниво върху връзките на колагеновите нишки, изграждащи диска. Това води до редуциране обема на хернията.
- Подобряване на микроваскуларизацията в засегнатата зона, което води до ускоряване на оздравителния процес поради подобряване на кръвоснабдяването и оксигенацията. Увеличава се деленето на фибробласти, които подпомагат оздравителния процес във фиброзния пръстен на диска.
- Намалява отока в засегнатия участък, допринасящ за компресията и възпалението. Така озонът действа противовъзпалително и болкоуспокояващо.
Този метод е ефективен, безопасен, неинвазивен.
Идеята за неоперативно лечение на дисковите хернии е забележителна и базирана на научни принципи. Тя дава реална възможност на хората, страдащи от това мъчително и инвалидизиращо заболяване, повечето от които са млади и в трудоспособна възраст.
Съчетанието на озонотерапията с други физически фактори или лекарствени препарати повишава ефективността на провежданото лечение.
За озонотерапията са характерни просто прилагане, висока ефективност, добра поносимост и практически пълно отсъствие на сериозни нежелани реакции.
Разбира се както и други методи, така и озонотерапията има своите противопоказания.
Не се препоръчва провеждането на озонотерапия при нарушение на кръвосъсирването, тромбоцитопения, хипертиреоидизъм, остра алкохолна интоксикация и индивидуална непоносимост към озон при пациенти с висок оксидативен стрес.
ОЗОНОТЕРАПИЯТА ЛЕКУВА ДИСКОВА ХЕРНИЯ БЕЗ ОПЕРАЦИЯ
СПЕЦИАЛИСТИТЕ СЪВЕТВАТ - опитайте първо всички консервативни – медикаментозни и физиотерапевтични методи на лечение.
Основна характеристика на метода е, че той няма никакви рискове или сериозни странични ефекти. Лечението с ОЗОН се прилага от специално обучени лекари под контрола на компютърни електрофизиологични изследвания на периферната нервна система, провеждани от квалифицирани лекари.
ДИСКОСАН - ИНОВАТИВЕН МЕТОД ЗА ЛЕЧЕНИЕ НА ДИСКОВИ ХЕРНИИ
Приложение на озона в лечението на дискови хернии: методът Дискосан
В Италия през 1984 година ортопед-хирургът д-р Сесаре Верга е разработил метод, прилагащ озоно-кислородна смес за лечение на дискови хернии.
Д-р Верга е бил разочарован от оперативните техники, както и от факта, че лечението на дисковите хернии не е насочено към причината на заболяването. Операциите нарушават биомеханиката на гръбначния стълб.
Лечението с озон или Дискосан методът (както е известен в Италия) разрешава едновременно биологични и биомедицински аспекти в патологията на заболяването.
В световната практика до сега е отбелязана над 95% успеваемост при лечението на дискови хернии.
Някои от принципните характеристики на метода са следните:
- Няма контраиндикации.
Повече от 95% успеваемост. - Рецидивите са по-малко от 3%.
- Възстановителният перод е кратък.
- Няма странични ефекти.
Лечението се състои в инжектиране на озоно-кислородна смес в паравертебралната мускулатура в зоната на засегнатия диск. В зависимост от състоянието на пациента за един лечебен курс се изискват от 12 до 20 процедури, средно около 14-16.
Методът се е оказал ефективен дори в случаи, при които оперативното вмешателство не е в състояние да преодолее болковия дискомфорт.
Поради ефективността на метода, широко разпространено е мнението сред италианските медици , че озонът е за дисковата херния това, което е ранитидина за стомашната язва.
ОЗОНОТЕРАПИЯ – ЛЕЧЕНИЕТО НА 21 ВЕК?!
Озонотерапията е уникален съвременен високоефективен метод на лечение, който използва медицински озон, по-точно озоно-кислородна смес, която има мощен лечебен ефект благодарение на мощните окислителни свойства на озона.
Озонотерапията е качествено нова форма на лечение на редица известни и съвременни заболявания. Огромните възможности на приложението му се дължат на свойствата на озона да влияе върху транспорта и освобождаването на кислород в тъканите и регулирането на хомеостазата.
Озонотерапията оказва силно антибактериално, антивирусно, противовъзпалително, детоксикиращо и имуно-модулиращо действие, усилва микроциркулацията и обмяната на веществата, подпомага окисляването на липидите и повишава активността на системата за антиоксидантна защита.
Озонотерапията има добра поносимост и практически няма странични ефекти. Всичко това дава възможност озонотерапията да се използва при лечението на редица заболявания – белодробни, нарушено кръвообръщение, дискови хернии и дископатии, микробни лезии, трофични язви и изгаряния, в кардиохирургията, неврологията, и др.
Озонотерапията е адитивна (спомагателна, адювантна) и допълваща (комплементарна) терапия на традиционната медицина.
Озонотерапията е допълваща- комплементарна и адитивна - адювантна или спомагателна терапия, а не алтернативна медицина, и се провежда заедно и комбинирано с методите и средствата на познатата ни класическа медицина (наричана още алопатична или конвенционална медицина).
Всички описани методи за озоново приложение обичайно са комбинативна и допълваща част от цялостната терапия на пациента при конкретно заболяване. Затова едновременното приложение на озоновите методи заедно със съответните медикаментозни, хирургични, физиотерапевтични и други методи на лечение е естествена част от изграждане на комбинирана схема на лечение в медицината.
Озонотерапията се прилага като допълващо, адювантно и понякога като палиативно (облекчаващо) лечение на редица заболявания. Тя е част от методите на иновативните технологии, които улесняват и в комбинация помагат и допълват конвенционалните методи на лечение, като се съобразява с правилото да не се вреди.
Озонотерапията е уникален съвременен високоефективен метод на лечение, който използва медицински озон, по-точно озоно-кислородна смес, която има мощен лечебен ефект благодарение на силните окислителни свойства на озона.
Озонотерапията - универсалният лечебен метод на 21 век
Озонотерапията представлява нов немедикаментозен метод на лечение, който заслужено получава все по-голямо разпространение в целия свят.
Заедно със значителните успехи, достигнати в развитието на фармакологията и хирургичните интервенции, все по-широко започват да се използват немедикаментозните способи на лечение - физиотерапия, иглорефлексотерапия, мануална терапия и др.
Лечението с озоно-кислородна смес представлява качествено ново решение на актуалните проблеми при лечението на редица заболявания. Това е свързано със свойствата на озона да влияе върху транспорта и освобождаването на кислород в тъканите и регулирането на хомеостазата, които определят широкия спектър на приложение на озонотерапията. Използва се заедно като допълващо средство при консервативно лечение, хирургия, акушерство и гинекология, дерматология, инфекциозни и венерически заболявания.
За озонотерапията са характерни просто прилагане, висока ефективност, добра поносимост и практически пълно отсъствие на сериозни нежелани реакции.
Всяка година хиляди пациенти от Куба, САЩ, Русия, Германия, Швейцария, Италия, Бразилия, Испания, Канада, Мексико получават лечение с методите на озонотерапия при заболявания като дискова херния, исхемична болест (сърце, мозък, крайници), хронични вирусни инфекции, гастрит, язвена болест, колит, захарен диабет, гнойни процеси, кожни заболявания и дори СПИН и рак.
Когато газообразната озоно-кислородна смес встъпи в контакт с кръвта in vivo, произхожда цяла каскада от физични и химични реакции. Лечебните свойства на озона са свързани именно с първичните и вторични продукти от тези окислителни процеси. Попадайки в кръвта, озонът встъпва в реакция с различни вещества, основни от които полиненаситени мастни киселини и холестерол в състава на липопротеини в мембраните на клетките и цитоплазмата. Освен това озона взаимодейства и с аминокиселини на белтъчините като цистин, метионин, тирозин, триптофан и хистидин, а също и с някои свободни и протеин-свързани въглехидрати.
Механизмът на лечебно действие на озона е установен и добре изучен.
Методите на лечение с озон са различни в зависимост от заболяването и от търсения резултат, като курсът на лечение се състои от няколко процедури, като броят им се определя от заболяването и от търсения ефект.
Озонотерапията се препоръчва като високоефективен метод на лечение и в около 90% от случаите довежда до положителен лечебен ефект. Тя отлично се съчетава с други методи на лечение, като това допринася за по-добър и бърз ефект.